![](https://pravyprostor.net/wp-content/plugins/lazy-load/images/1x1.trans.gif)
,,Demokratické” prozření severokorejského diktátora se nekoná, Kim Čong-un jedná čistě pragmaticky
SM
Historické setkání severokorejského diktátora Kim Čong-una a jeho jihokorejského protějšku Mun Če-ina v Pchanmundžomu je jistě velkým posunem v dosavadních vztazích obou Korejí, které jsou od roku 1953 stále ve válečném stavu. Na reálné výsledky si však budeme ještě muset počkat.
[ad#textova1]
Setkání obou politiků na nejvyšší úrovni v Pchanmundžomu je samozřejmě v kontextu historického a politického skutečně nebývalým progresem, který na začátku tohoto roku asi málokdo čekal. Líbivější tvář severokorejského diktátora, který se stylizoval do role mírotvorce, však musíme brát se značnou rezervou vzhledem k mnoha slibům, které v souvislosti s jaderným programem KLDR již stačil porušit.
Úplná denuklearizace korejského poloostrova, za niž se ve společné deklaraci oba státníci postavili, zní sice jako hezké předsevzetí, ale musí být také doprovozeno konkrétními činy. Deklarace je totiž nakrásně nezávazným dokumentem, a když si Kim Čong-un postaví hlavu, tak ji prostě dodržovat nebude. Mnozí analytici a politologové také upozorňují, že až neobvykle vstřícný Kimův postoj vůči Jižní Koreji, potažmo mezinárodnímu společenství, je veden snahou zmírnit ekonomické sankce, které tvrdě, a více než kdy dřív, dopadají na KLDR. Navíc se k nim na začátku roku přidala ve vybraných komoditách i Čína, což byla pro severokorejského diktátora nečekaná rána.
Je jasné, že v současné situaci mohl Kim Čong-un pokračovat v jaderných testech a riskovat nějakou formu vojenského úderu ze strany USA, nebo začít konečně jednat. Kim zvolil druhou variantu. Jeho jednání s Mun Če-inem má zdánlivě konkrétní výsledky, jako již zmíněné úsilí o denuklearizaci korejského poloostrova, či podepsání mírové dohody mezi oběma Korejemi, které jsou technicky vzato od roku 1953 stále ve válečném stavu.
Důležitější schůzka však bude v kontextu dalšího vývoje s americkým prezidentem Donaldem Trumpem. Na ostře sledovaném jednání, které proběhne snad již v červnu, bude muset Kim Trumpovi dokázat, že svá slova doprovodí i konkrétními činy, a až pak se může dočkat případného obroušení sankcí či ekonomické pomoci od mezinárodního společenství. A od USA možný slib bezpečnostních záruk, že KLDR nebude vojensky napadena.
To, že Kim ukázal v dosavadních jednáních ,,lidskou” tvář, však rozhodně neznamená, že se v diktátorovi probudily nějaké demokratické ,,pudy”. Nevypočitatelný a chladně pragmaticky uvažující severokorejský vůdce však není úplně hloupý, aby si neuvědomil, do jaké situace se dostal. Záleží tak především na něm, kam hodlá v ústupcích zajít, aby se vztahy s Jižní Koreou dalšími státy postupně začaly normalizovat.
[ad#pp-clanek-ctverec]
ZDROJ: securitymagazin.cz